Петър Андасаров
Зимно утро

chitanka.info

Слънчо вече се не смее,

вън самотен вятър скита.

И небето сее, сее

сняг с огромно сито.

С панделки сребристобели

пак дърветата се кичат.

Към пързалката поели —

със шейни децата тичат.

Спускат се по стръмнината

с бузки — алени божури.

Гледайте — един с шейната

в пряспата се прекатури.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.